- Jūsų Didenybe. Karieta laukia. - Taip prašau. Važiuosim, kai būsiu pasiruošęs.
Ludvig Kahlen, mes pasiruošę jums.
Pauliaus kancleris
Tai kas mes čia?
Po to kapitonas Kahlenas grįžo namo 25 metai tarnybos Vokietijos kariuomenėje.
Jis kreipiasi dėl leidimo statyti ant Jutlandijos šilų.
Gražūs, gražūs piešiniai, kareivis. Tai tik jūsų laiko švaistymas.
– Viržių negalima auginti. - Visą žemę galima įdirbti.
Trečdalis karalystės guli apleistas. Tai dėmė.
Aš galiu pavergti žemę. aš galiu pastatyti pirmąją koloniją ant viržių.
Tai ne kas kita, kaip viržiai ir akmenys bei smėlis. Niekas ten negali augti.
Tai ne kartą įrodyta geresnių vyrų nei tu.
Su visa pagarba norėčiau paprašyti atstovauti pačiam karaliui.
Taip žinoma. Ar ten kas nors Ar malonu kreiptis į Jo Didenybę?
Mes nešvaistome daugiau valstybės pinigų šilams auginti.
Ypač ne ant pasipūtusio kario nušiurusia uniforma. Išvesk jį.
Aš neprašau tavęs nė cento. Aš pats tai finansuoju.
- Kaip? – Turiu kapitono pensiją.
Tai nieko.
Tarkime, jums pasisekė statyti koloniją.
Koks, jūsų nuomone, turėtų būti atlygis už jūsų dosnų pasiūlymą?
Bajorų titulas su susijusiais dvarais ir tarnai.
Ar norėtumėte palaukti lauke?
Jis yra niekas. Jo motina buvo tarnaitė dvaro rūmuose.
Jis tapo jūrininku, kol įstojo į vokiečių kariuomenę.
Jam pavyko pasilikti kapitonas nepaisant žemo statuso.
– Jo reikalavimai beprotiški. – Reikalavimai nesvarbu.
Galėtume pažadėti jam būti imperatoriumi. Nėra, kas galėtų tą žemę įdirbti.
Bet kol jis ten, tada galime pasakyti Jo Didenybei:
– už kurį vis dar kovojame jo mylimas viržių projektas.
(durys atsidaro)
Kapitone Kahlen, įeik į vidų. Turime gerų naujienų.
(griaustinis)
Pagalba! Padėkite man!
(šakos pertraukos)
Mažas telmaj vargšui mažas krapas vienas miške.
Kokie tu šaunūs. Turite turėti daug pinigų.
(šaukti ir švilpti)
Kodėl po velnių pasirinkai statyti namą savo apskrityje?
Darbštuolio rankos nugalės.
- Kas yra dėžutėse? - Aš irgi norėjau tai žinoti.
Jie atvyko iš Meklenburgo.
nesuprantu visas tas slaptumas.
Ar tai visi mano vyrai?
Man reikia daugiau nei to, jei Namas turi būti paruoštas iki rudens.
Jokie iniciatyvūs vyrai nenori išeiti kad nusižudytų ant viržių.
Man reikia tris kartus daugiau. Tada jūs turite juos rasti kaimyniniuose miestuose.
Turiu sėdmenų verda dydžio gulbių kiaušiniai. Jie neklesti kelyje.
Be to, miškuose knibždėte knibžda nusikaltėlių. Prieš pamiršdamas. Penki Riksdaleriai.
Man, kaip apygardos komisarui, turi būti atlyginta mano triūsas, kad viskas būtų įtraukta į sąrašą.
Plius arklius pervežti visas tas mėšlas į pasaulio pasalą.
Taip, atsiprašau, kunige.
Kapitone, ar galiu tau ką nors parodyti?
Aš turiu sprendimą apie jūsų problemą dėl darbo jėgos.
Tu neįsivaizduoji kokia aš laiminga, kad pasirinkai mūsų parapiją.
Pats laikas kad Dievo šviesa šviečia ant viržių.
Nagi. manau, Radau tau namus.
Johannesas Eriksenas, patyręs ūkininkas, ir jo žmona Ann Barbara.
Tai neteisėta samdyti pabėgėlius.
Jie pabėgo nuo žiauraus šeimininko.
Eriksenas gali sunkiai dirbti, o Ann Barbara yra įgudusi namų tvarkytoja.
Galime dirbti pusę etato, pone.
Mes prašome tik savo kameros, todėl Ann Barbara neturėtų miegoti su vyrais.
kamera, maitinimas du kartus per dieną, atlyginimo nėra.
Geresnės progos negausi jūsų situacijoje.
Mane aplanko svarbūs žmonės vyrų, kai namas bus baigtas.
tikiuosi, jis laikomas aukštu standartu.
Ar tai suprantama?
Bus gerai. Jie niekada to nepadarys ieško tavęs ant viržių.
Na, Bondo. Stoviu čia kaip kažkas kitas idiotas ir švaisto geriausią sezoną.
Tai dabar skruostai plevėsuoja.
Meškos portretai yra aukštoji mada aš visa Šiaurės Europa, p. de Schinkelis.
- Kur mano pusbrolis? - Ji išbėga puola arklį.
Ji nieko nedaro, tik lakstyti su prakeiktu arkliu.
Yra kapitonas Kahlenas statant namą pelkėje.
Jis tai vadina „Karaliaus namais“.
Tu sakei ne ateitų daugiau bepročių.
Kad tai buvo laiko klausimas, kol nespėjome visko nusipirkti.
- Plikiai? – Taip. Liudvikas Kahlenas.
- Sužinok, kas jis toks. – Žinoma.
Armijoje turėjau geresnių vietų.
Jei būtum nusipirkęs karvę, jei turėtume tirštesnį pieną.
Jei turiu išlaikyti namą, ar man reikia karvės
Aš padariau išsamią sąskaitą viršija mano biudžetą čia.
Jei reikėjo karvės, ar ten buvo karvė.
Tai negerėja.
Viskas turi būti tvarkingomis, mažomis eilėmis.
Grindys turi būti be dulkių, maistas puikiai guli lėkštės viduryje.
Jis elgiasi kaip geras džentelmenas, -
- Bet jo drabužiai dėvimi, o jo rankos šiurkščios.
- Jis keistas. – Kunigas sako, kad galime juo pasitikėti.
Mes negalime niekuo pasitikėti.
Niekada nepabėgsime iš čia be Iøn.
Mes čia liekame tik vieną sezoną. Tiesiog kol jie mūsų nebeieškos.
Vienas sezonas Kongenshus.
Tada einame link pakrantės. Noriu pamatyti jūrą.
kur tu eini?
Išeina pas mūsų keistą džentelmeną. Jis neturėtų ten išeiti vienas.
- Jiems reikės marlo. - Renkame molį prie jūros.
Viržius reikia sudeginti, dirva turi būti patręšta.
Tai užtrunka mažiausiai pusę metų, prieš ką nors išauginant.
Ar galiu paklausti, ka planuoji auginti?
Maloniai kviečiame klausti.
Bet atsakymo negausi.
(viščiukai trakšt)
Ateik čia!
Ačiū už prakeiktą vištą, bingai!
- Kas atsitiks? - Tai nusikaltėliai.
Ką jūs, vaikinai, darote?
Dabar visi nusikaltėliai žino, kad jie gali tiesiog ateiti čia ir vogti.
Kodėl tu ją paleidai?
Jūs neturite prieiti per arti rūšies. Velnias juos stebi.
- Pats matai, kokia ji tamsi. - Užsičiaupk. Ji elgetos vaikas.
Jie paima juos į pietus. Kitą kartą ją sustabdysi.
Mes neturėsime prakeikimo ant mūsų. Jūs pats galite ją sustabdyti.
Sukraukite savo daiktus. Baigėte čia.
(skamba varpas)
Jūs darote kažką nuostabaus.
Čia jau galite pajusti gyvenimą.
Johanesas. Ar tai ne Preisleris?
Johanesas. prašau prižiūrėti mano arklį tvarte.
Kapitonas Kahlenas?
majoras Preisleris. Aš čia vardu Frederikas de Šinkelis iš Haldo.
130 ūkių savininkas ir apygardos teisėjas.
pone. de Schinkelis paprašė manęs pakviesti vakarienei dvare.
Man tai būtų garbė.
- Tikiuosi, kad turi kitų drabužių. - Aš turiu uniformą.
Vienas iš pono de Schinkelio nuomininkų ūkininkų neseniai pabėgo.
Sklinda gandai, jis vis dar čia, rajone.
Johannesas Eriksenas ir jo žmona. Ar tai tau ką nors sako?
Turiu vyrus, kuriuos matote čia.
Schinkelis. Ar jis yra tas, nuo kurio jie pabėgo?
Svarbiausias žmogus šioje srityje? The vyras, su kuriuo turėčiau likti draugais?
Mano dėdė mėgo šunis. Jis gavo įrašytas į jo testamentą, -
- kad Frederikui nebuvo leista pašalinti vieno šuns portretas.
Manau, kad jis buvo laimingesnis savo šunims nei savo vaikams.
Edel Helene Leising, Frederiko pusbrolis.
Kapitonas Ludvigas Kahlenas.
Ar esate susijęs su norvegų grafas Leisingas?
Tai mano tėtis. Jie gali žinoti daug Norvegijos bajorams?
Ne... Tik tai, ką visi žino. Kad tavo tėvas yra artimas karaliaus draugas.
Štai jis.
Liudvigas Kahlenas. Sveiki atvykę į Hald Gods.
- Nacionalinis teisėjas Schinkelis... - De Šinkelis.
Mano tėvo vardas buvo Schinkelis, bet aš pakeitė jį į de Schinkel.
De Schinkel, atsiprašau.
Nuo sodininko iki dekoruoto kapitono yra nemažas pasiekimas.
Man taip pat prireikė 25 metų.
25 metai. Ar žinai, kiek laiko ar norint tapti kapitonu reikia kilmingojo?
Šeši mėnesiai.
Tu turbūt nekentei tų pudros pudros, kuris pažengė į priekį prieš tave, -
- tik todėl, kad turėjo tikras kraujas gyslose.
– Tokios taisyklės. - Sakė tikras kareivis.
Taigi... ar norite pabandyti auginti viržyną?
Noriu statyti pirmoji karaliaus kolonija ten.
Viržas yra Dievo prigimtis visu savo spindesiu. Kam kastruoti laukinį gyvūną?
Ar Dievas tiesiog nepadėjo žmogaus žemėje kurti civilizaciją?
Vadinasi, mes čia ne civilizuoti?
Dievas neturi nieko bendra su civilizacija daryti. Dievas yra chaosas. Gyvenimas yra chaosas.
nesutinku.
Jūs kovojote Silezijos karuose. Ar tai buvo civilizuota?
Ne, karas yra chaosas.
Bet laimi tas, kuris gali išsiaiškinti, kaip suvaldyti chaosą.
Ką manai apie mano sužadėtinį? Argi ne gražu į ją žiūrėti?
Ar mes susižadėję? negaliu prisiminti, Aš pasakiau taip, Frederikas.
Tarsi tai nebūtų išspręsta.
Jos tėvas manęs maldavo ją paimti. Ne todėl, kad skundžiuosi.
Jos šeima nori mano likimo, bet aš nupiešiau ilgiausią šiaudą.
Patekimas į kilminguosius ratus yra neįkainojamas. Taip pasakė mano tėvas.
- Tavo tėvas buvo teisus. - Jis tai sukūrė iš nieko.
Dvi karvės ir plūgas.
Dabar jis tiesiog meluoja ir pūva žemėje.
Gyvenimas yra chaosas, Liudvigai.
Šūdas, penis, šūdas, kraujas, chaosas.
Mes negalime kontroliuoti šūdo.
Tik tada, kai tai pripažįstame kad galime džiaugtis savo nereikšmingu gyvenimu.
Viskas, ką pasakėte nuo tada, kai nustatėme mus prie stalo, tai buvo juokinga.
Atsiprašau. Mano pusbroliui reikia civilizuoto elgesio pamoka.
Kodėl aš čia?
Jūs esate čia, nes pastatėte mano žemėje be leidimo.
- Tavo žemė? - Taip, de Schinkelio Jordanas.
Viržas priklauso karaliui. Visa nedirbama žemė priklauso karaliui.
Ar tu šiek tiek kurčias? Tai mano žemė.
– Ar turite žemės registro kortelę? - Negaliu jo rasti.
- Tada mes turime čia pakviesti matininką... - Arba galime paklausti apygardos teisėjo.
Nacionalinis teisėjas teisėjauja, tai pakankamai gerai.
Daugiau neturime apie ką kalbėti. Ponia Edel...
Jūsų mama buvo virtuvės tarnaitė Grafo Raveno dvaras, ar ne?
Jis buvo šeimos draugas.
Dievo duotas atpirkimo ožys, kuris paėmė pats sau griebiasi kelių, -
- ir tu esi kaip apgavo iš nosies.
Tai beveik baisu.
Ar jis jus pasiuntė į armiją?
Mano tėvas padarė su savo niekšais.
Mano mažieji pusbroliai su ilgesiu akys ir dirvožemis po nagais.
O dabar niekšas nori būti didelis vyras ant viržių.
Ką gausite, jei pasiseks? O dievai?
Gal pavadinimas? "Nuo" Plikių?
- Kas tai? - Sutartis.
Tu bandai laimę pono de Schinkelio žemėje.
Jis tau padės su vyrais, nuostatas ir medžiagas.
Mainais jūs mokate 50% jūsų būsimų pajamų.
Jei kolonistai ateitų, liktų de Schinkelio ūkininkai nuomininkai.
Ne, ačiū.
Aš jums primygtinai patarčiau priimti pasiūlymą.
Tai karaliaus žemė. Dirbu karaliui.
Vovvovas.
Drįstančių pasakyti nėra daug Frederikas taip priešinosi.
- Iki pasimatymo, kapitone? - Nesuprantu kaip.
Po mėnesio yra derliaus šventė. Ateina visi pudros purslai.
- Pirmasis rugsėjo sekmadienis. – Nemanau, kad esu pakviestas.
Galite ateiti pas mane į svečius. Galiu pakviesti ką noriu.
Čia. Taigi tu manęs nepamiršk tuo tarpu.
Kodėl niekas nedirba? Kur vyrai?
Į mano duris pasibeldė majoras Preisleris ir liepė man tuoj pat dingti iš čia -
- ir pasiūlykite savo vyrams dvigubą atlyginimą viename iš de Schinkelio ūkių.
Ir jūs tai padarėte nedvejodami?
Aš važinėjau visą naktį. Ar tu nustoti šaudyti į pasiuntinį?
Negalėjai žinoti kad tai buvo jo žemė.
Naujų darbuotojų nerandame. Niekas nedrįsta stoti prieš Schinkelį.
Ar visi išprotėjo? turiu Karaliaus antspaudas, aš turiu būti čia.
- Aš turiu įstatymą savo pusėje. – Nesvarbu.
Ar Frederikas Schinkelis kažko nori, jis tęsia tol, kol gauna.
Dabar jis ten vienas. Jis turi net viržių nenudegino.
Jis gali turėti daugiausia 100 Riksdalerių likusią kapitono pensiją.
- 100 Riksdalerių? Tai nieko. - Ne. Jis niekada neparuoš tos žemės.
O kai ateina žiema, tada jis pasirašo.
"Gerbiamas kapitone, linksminkitės pastatyti koloniją ant viržių be žmonių.
Štai maža dovanėlė, kurie gali sukurti šiek tiek džiaugsmo kasdieniame gyvenime.
Frederikas de Šinkelis“.
Jį lauke gali papuošti vištos.
Žinau, kur galime gauti vyrų.
Taigi! Ateik čia!
Paleisk mane, po velnių!
- Koks tavo vardas, vagile? - Anmai Mus, už surastas.
- Kiek tau metų? - Į.
- Ne, tu ne. - Taigi man 35-eri.
Nežinau, po velnių.
Kur yra tateriai, kuriais keliaujate šalia? Kur jie stovyklavo?
Ar prisimeni šį?
Rytoj ryte tu man parodyk Kur jie yra. Ar sekate?
- Jie mane nužudo. - Tai ne mano problema.
Vargšė Anmai Pelytė. Ji turėjo tik trumpą ir sunkų gyvenimą.
Ji nevalgė 11 dienų, ir alkis ją privedė prie vagystės.
Jos motina ir tėvas to nebūtų turėję ir pardavė ją nusikaltėliams.
Sustok. Nenoriu to klausytis.
(švilpukas)
Ne! Ne!
Ne, ne, ne, paleisk mane!
Netinkamas užtemimas. Vėliau gausite bausmę.
Ko tu čia nori, Bingai?
Turiu darbo jums visiems.
10 rigsdalerių už išėjimą į lauką iki rudens.
Jūs neturite ženklo.
Šiandien.
Šiandien!
Geras kareivis gerai žino įstatymą draudžia mūsiškiams dirbti.
- Už tai gali sėsti į kalėjimą. - Ar turime susitarimą?
20 Riksdalerių. Ir as taip pat noriu tokio.
Tavo medalis. Aš visada norėjo būti generolu.
Jūs negalite to gauti. Ir aš esu ne bendras. Aš esu kapitonas.
Sveikinu generolą Hektorą!
Ar prisimeni, kai susitikome su Velniu? čia ant viržių?
Jauno berniuko vaizdu. Buvome susijaudinę!
Dabar jis muša, kol kas generolas čia!
Dabar generolas čia!
Dabar dirba generolas ir velnias...
Būtinai palaikykite ugnį kontroliuojama.
- Ei! Pensas už naktį? - Ne, ne... taigi.
Paimk lazdą, bing.
(pastaroji)
Kai paimi lazdelę, ar tu jos klano dalis.
Galite ją gauti už penkis reigsdalerius. Tada atsikratome to užtemimo.
Mes nesame tame pačiame klane. Ar sekate?
Šviežiai nušautas žaidimas derliaus šventei. Nušoviau du.
Jūs visi galite paragauti. Jūs visi turite gyventi gerai.
Bet pirmiausia tada turiu gyventi.
- Ar matėte gyvūnus? Nušoviau du. – Deja, turiu nerimą keliančių naujienų.
Kahlenas pasamdė grupę taterų dirbti sau.
Tačiau Preisleris taip pat atrado dar kažkas.
Trys vagonų kroviniai kuo arčiau kranto rasti tai. Ir jis turi būti trumpesnis.
Tai turi būti merlangas.
- Pone. de Schinkelis tuo džiaugėsi. – Tada jis gali užsidėti pats.
Manasis turėtų būti paprastesnis. Garbinga, bet vis tiek moteriška.
Jie kažką reiškia kariškis įvertintų?
Turėtum palaukti toli nuo Schinkelio.
– Šį vakarą ateis visi, kas yra kažkas. - Visi, ar yra kas nors?
Verslininkai. Žmonės, aš ketinu prekiauti.
Matyt, ne vienintelis priežastis, kodėl ten eini.
Nesikiša į manąjį asmeninius reikalus. Jūs esate namų tvarkytoja.
Tada viskas kaip gerai. Malonūs žmonės turi priimti tave tokį, koks esi.
Bet jūs turite prisiminti kad paslėptų tą siūlę raukšlėje.
Ačiū Dievui, kad tu čia. Vargu ar galėjau tave atpažinti.
Liudvigas Kahlenas.
- Kapitonas. Šilumos sąlygos. - De Šinkelis.
Malonu, kad atėjai. Bet tu gali Nebūk čia su bjauriu peruku.
Negaliu pasiūlyti kitiems mano svečiams.
- Mano peruke nėra utėlių. – Aš matau, kad dilgčioja ir šliaužia.
Lise atnešė peruką, kad gali pasiskolinti.
Com. Iš karto.
Ir...
kaip kad. Tada tu esi kaip naujas.
Mėgaukitės vakarėliu.
Sekite mane, pone. Ponia tavęs laukia.
- Panele Edel. – Įtaigiai
Tai buvo tavo pusbrolio dovana.
Jis yra išlepintas vaikas.
Desperatiškai bando kad padarytų įspūdį tėvo draugams.
Jis geria nuo ryto iki vakaro ir giriasi -
- visos moteriškos lyties atstovės, jis važiavo į.
Jis tarsi mano, kad aš surasiu linksmas ar patrauklus.
turiu eiti.
Turiu dingti iš čia.
- Ką sako tavo tėvas? – Jis galvoja tik apie pinigus.
Jis uždraudė man eiti namo.
Aš liksiu čia per žiemą ir pasistenk įžvelgti Frederiko gėrį.
Jis nori, kad susituoktume per metus.
Nebent galėčiau jį pristatyti dėl geresnės alternatyvos.
Ar galiu tai padaryti?
Žmogus, kuris gauna karaliaus aukštumas nori išsipildyti, -
- su šiuo titulu ir atlygiu, kad ateina su juo.
Jis gali tapti to vertas vesti tave.
Jei to klausiate.
Kitaip maniau, kad esu akivaizdus.
Jie negavo daug įeinančių skambučių pokalbiai su moterimis. Ar turite?
Tai ilgiausias pokalbis, Aš turėjau. Teisingai.
Ir tau pasiseks pastatyti ten savo koloniją?
Ir.
(choras)
Atsiprašau už trukdymą, bet yra staigmena, -
- Ir aš nebegaliu laukti. Tai kažkas gana ypatingo.
Šis ūkininkas pavasarį pabėgo.
Aš gydžiau jį ir jo žmoną su pagarba, net su meile.
Kaip aš elgiuosi su visais savo žmonėmis.
Ir jis man padėkojo bėgti savo keliu.
Jis pasislėpė pas Ludvigą Kahleną ant viržių, -
- Bet užteks apie tai. Tai ilga istorija.
(choras)
Jei trukdysi ir legalus bondeafstraffelse, -
- tu pats esi laikomas kas pažeidžia įstatymus.
Nesijaudink. Vanduo nėra beveik ne taip karšta, kaip atrodo.
(Jonas rėkia)
Dar kartą gražioms merginoms.
(Jonas rėkia)
Dar kartą gražioms merginoms.
(Jonas skundžiasi)
Gera mintis dabar sustoti.
Žmonės nėra su tavimi.
Ne. Padaryk tai dar kartą už gražias merginas.
Frederikas! Dabar to užtenka.
Padaryk tai dar kartą dabar! Tada padarykite tai dėl gražių merginų!
Tu jį nužudei.
Turiu visas teises kad nubausčiau savo baudžiauninkus.
Niekas negalėjo žinoti, kad jis žus. Ką tu sakai, Bondo?
Taip, tai tiesa. Tai buvo nelaimingas atsitikimas.
Taigi ūkininkas turėjo būti subtilaus dizaino arba...
Leisk jam būti. Jis yra mano.
Jau ne. Pagal įstatymą jis dabar priklauso Dievui.
Taigi paimk jį.
Liudvikas. žinau, kad naudojate taters kaip darbą.
Jūs neturite apgyvendinti nelegalių taterų. Jums įsakyta juos išsiųsti.
Nejaugi nusikaltėlių nebeliko? rytoj ryte, -
- Tada mes juos pašaliname jėga... ir tu taip pat.
Aš tai pamatysiu, jei pasirašysite mūsų sutartį.
atsiprašau.
Tu man netrenkei kaip į vyrą kuris ko nors bijojo.
Turėjome susitarimą. Kitaip aš negaliu paruošti žemės.
Nėra jokios priežasties keliauti. Galite dirbti naktį.
Ar tu idiotas? Jūsų lauke yra išviręs žmogus.
Mes tikrai nenorime mirti Jūsų šildymo projektui.
Ką mes darome?
Žiemą neišgyvensi be pinigų ir vyrų.
Man nereikia vyrų. Aš galiu tai padaryti pats.
– Žemė bus įdirbta pavasarį. – O kaip Schinkelis?
Schinkelis leidžiasi į keliones tarp tarnaičių.
Jis visada su savimi turi vieną ar du sargybinius, kad nepabėgtum.
Kai mes su Johannesu susituokėme, jis įsiuto.
Ir dabar jis jį nužudė.
Schinkelis nesustoja, kol jis nelaimėjo.
Kur ketini eiti?
- Kiek galiu nutolti. - Norėčiau paprašyti pasilikti.
Negaliu abu įdirbti laukų ir išlaikyti namą.
- Man tavęs reikia. - Palikti namą?
Mano vyras mirė, o tu bijai jei grindys nešluotos, -
- arba jei viskas tobula, kaip įprasta!
- Galiu tau sumokėti. - Su kuo?
- Tu nebeturi pinigų. - Kai karalius išgirs...
Nustokite kalbėti apie karalių. Tu niekada jo nebuvai sutikęs.
Jūs niekada to nepasieksite. Jis net nežino, kad tu egzistuoja.
Ko bijo Schinkelis?
kas jam atsitiks jei čia išeis kolonijos?
Tada jis praranda savo galią. Jis tampa nereikšmingu žmogumi.
Turiu atlikti tris vyriškus darbus, todėl turiu turėti dvigubą nuomą.
Ir penktadalis derliaus.
Dešimtoji.
Ir aš noriu žinoti ką ketini auginti.
- Kas tai? - Bulvės.
Jie augina juos Vokietijoje ir Prancūzijoje. Jie yra buriuojantys padarai.
Jie gali atlaikyti beveik viską. Jie tiesiog neturi nušalti.
Mano mama buvo virtuvės tarnaitė. Dvare.
Ji buvo tokioje pat situacijoje kaip ir tu. Su savo šeimininku.
Jūs esate žemės savininko sūnus?
Jis buvo mano tėvas, taip. Bet aš nebuvau jo sūnus.
(klikstelėti)
Prakeiktas šūdas dubuo!
Ką tu čia veiki?
Aš pabėgau nuo tų kvailų kiaulių.
Nenoriu būti parduotas.
Nagi.
Turite vėl susirasti kitus. Tu negali čia būti.
Aš negaliu rūpintis vaiku. Mes net neturime maisto sau.
Prakeiktas vagis, prakeiktas vagis.
Pavogei mano peilį, o rytoj septynerių tu prarandi gyvybę.
Kvailys! Imk, brangus tėve.
- Tai valgo vaikus, idiote. – Ne, taip nėra.
Daug labiau tavęs bijo, nei tu esi už tai. Atėjo.
Virtuvė, žiūrėk! Aš laikau kvailį!
Aš nesuprantu tavo niūrių žodžių, Anmai Go.
Madrum... Jis kilęs iš lotynų kalbos.
Tai Rotvæl žodis, reiškiantis motiną.
Madrum, Gud-bings ir bette papa.
Taip, tai gerai. Tada dirbame.
(griaustinis)
Tačiau malūnininkas pasiėmė mažąjį Carlą Anderseną ir įmetė jį į ežerą.
Ir tada visi žinojo kad malūnininkas kasnakt skandino vaikus.
– Kodėl dėl kiaulės niekas nieko nedaro? - Ateina. Norite išgirsti daugiau?
- Taip, po velnių. Kokia kiaulė! - Turi liautis tą juokelį.
Kodėl jis tiesiog neatskrido vaikams, jei galėtų skristi?
Pats malūnininkas turėjo keturis vaikus.
(Anmai Mus šeimininkas)
Turėtumėte jį išgerti. Jūsų plaučiai turi pailsėti.
Jos kūnas negali atsispirti. Jai reikia maisto.
– Košės ir vandens neužtenka. - Štai ką mes turime.
- Mes turime bulvių. - Mes jų neliečiame.
Mums liko viena ožka. Mes privalome išgyventi iš pieno visą žiemą.
- Yra 20 maišų bulvių... - Mes jų neliečiame!
Edelės tėtis sako, kad ji šliaužia Ludvigas Kahlenas savo laiškuose namo.
Ar ji jam rūpi?
Ji realistė. Ji niekada nesirinktų pelkės ūkininko -
– o ne patys turtingiausi žmogus rajone. Niekada.
Ne, ji to nedarytų.
Ji protingesnė už tai. Taigi ką ji žino, ko mes nežinome?
Taigi, jis gavo siuntą visą kelią iš Vokietijos.
– Galbūt tai bulvės. - Bulvės?
Jei nepasakysi kad jie gali augti beveik bet kokio tipo dirvožemyje?
Anmai Mouse, įeik ir pailsėk.
(skamba varpas)
Linksmų Kalėdų, Liudvigai.
- Tu tikėjaisi, kad tai Edelis. - Ką tu čia veiki, Šinkel?
De Schinkelis, Liudvigas. Schinkelis.
Ar tu vis dar čia? Tu tik ateik namo, kai pavargs nuo karščio.
Tu visada būsi mano mažoji Ann Barbara.
Iš tikrųjų atėjau geranoriškai.
Kūčių vakarienės likučiai. Yra ir kiaulienos, ir pyrago.
Tikriausiai teks šiek tiek pagraužti kad mėsa atsitrauktų nuo kaulų.
Įeikite į karštį. Turiu gerų naujienų.
Nebuvau sąžiningas.
Tu išeik čia, ant viržių su savo didele svajone.
Tada aš tiesiog sėdžiu ten, nuosavybėje ir viską sugadina tau.
- Ar tau ne smalsu? - Tai pinigai.
Taip prašau. Tai 2000 Riksdalers.
To pakanka dviem kolonijoms sukurti. Pasamdykite tiek vyrų, kiek norite.
– Gali gyventi kaip karalius. - Aš tau nedirbsiu.
Jums nereikia dirbti niekam. Tiesiog eik kur nors kitur ir augink šilą.
Kol tai toli, mes dviese galės laisvai spoksoti vienas į kitą.
Pradėkite nuo kur nors kitur.
Tada piniginė yra tavo.
Tada turime susitarimą.
noriu namo prie mano šilto židinio.
Dar vienas dalykas. Žinoma, privalai pranešti interesų rūmams, -
– kad čia mano žemė ir visada buvo.
Liudvikas.
Ta ožka verta šimtą kartų daugiau nei sušiktas bulvių maišas.
Ką daryti, jei derlius nepavyks? Liudvigai, ar ne... Liudvigai!
Žinau, kad tai Mysling.
Aš nebegaliu išgirsk ją ten.
Papasakokite istoriją dar kartą. Kas atsitiks, kai ateis kolonistai, bette papa?
Kai ateina kolonistai, tada galėsime įdirbti visą pelkę, -
- Ir tada ateina karalius ir aplankyk mus.
Overbingsenas.
Taip. Tada ateina viršūnė ir aplankyk mus.
Ir tada yra židiniai visuose kambariuose mes uždarome langus...
Ir jūs gaunate visą maistą, kurį galite valgyti.
O gyvulius išvežame į tvartą.
Kiek gyvūnų, kurį Nojus turėjo ant savo laivo.
(durys atsidaro)
Aš atidaviau savo antklodę pas Anmai Mus.
Man reikia tik šilumos.
Aš žinau, kad tavo širdis priklauso kitas. Mano taip pat.
Ar yra daugiau midijų?
- Kada jie pasirodys? – Po dviejų ar trijų mėnesių.
Ir tada jų bus daug daugiau. Šimtai maišų.
- Po velnių, šimtai? -Dar vieną.
Šerkšnas!
Kilimų neužtenka. Paimk viržius! Paimk viržius!
(griaustinis)
(rėkia)
Bette toli, ir rydling!
Klyna, ateik!
Ir raitelis, bette toli!
Ir tai buvai tu ten jį radau, Anmai Mouse.
Ir tu buvai tas, kuris jį rado.
"Auginama ant viržių. L. Kahlen."
Ar žinote, ką tai reiškia? Tai užtruko penkis dešimtmečius.
tu elgiesi tarsi jis išrado ratą.
– Vienam maišui užauginti prireikė ištisų metų. - 80 maišų pagal tai.
- Jo Didenybė Karalius. - Jūsų Didenybe.
Gavome bulvių siuntą iš Jutlandijos šilų.
- Teisingai... – Danijai tai didelė diena.
Išveskite kelis kolonistus ir nerimaukite atsiųsti atitinkamą atlygį.
Ką?
Ponia, kapitonui pavyko bulves auginti ant viržių.
- Kur tu tai girdėjai? - Bondos kammerpige.
Jie padarė jį karališkuoju matininku. 50 kolonistų atvyksta iš Vokietijos.
Niekada neabejojau. Niekada. Neturi ir Dievo.
Kalbėdamas apie mūsų Viešpatį, tada paliksiu tave kuriam laikui.
- Rytoj vyksiu į Odensę. - Ten tu turi galvą kibire.
Ir į Kopenhagą rinkti pinigų į pirmąją bažnyčią ant pylimo.
Sveikinu! Blynai!
- Sveikinu. - Sveikinu.
Lavmos...
... durpės dažnai šykštos...
Maistingas. Šykštuolis, tai visai kas kita.
- Maistingas. - Louis.
Esate Ludvigas Kahlenas?
Sveiki atvykę į Kongenshus.
Tu, kuris stovi čia šiandien, įeis į istoriją -
– kaip pirmieji karaliaus kolonistai ant Danijos šilų.
Statybinės medžiagos Jūsų namams pakeliui.
Galite stovyklauti slėnyje, apsaugotame nuo vėją ir atsigauti po kelionės.
– Duonos ir mėsos turime visiems. - Ką ji čia veikia?
Ji čia dirba. Ji padeda su gyvūnais ir apžiūra.
- Anmai Eik, užsisakyk. - Ne!
Jos rūšis neša mirtį ir nelaimę. Jei ketiname pasilikti, ji turi eiti.
Užtikrinu, kad ji nepriartėtų žmonos ir vaikai. Ji lieka namuose.
Daugiau jos nebepamatysi.
Tegul laikas praeina ir jie atras kad tu visai nepavojingas.
Lyg dvokiu smarve.
Tai ne tu, kažkas negerai.
Jie tavęs bijo, nors jie turėtų geriau žinoti.
Visai kaip tu kažkada bijojo mažų vabaliukų.
Manau, kad sakei kad tu nesmirdi.
Nustok erzinti. Tau blogai sekasi.
Čia kažkas yra kad dvokia smarve.
- Tu smirdi arklio pisu! - Ką tu sakei?
Niekada negirdejau... Tai blogiausia, ką aš girdėjau!
Du žingsniai į dešinę. Ten!
Ir tada tu parašyk 220 šioje skiltyje.
Iš viso, viso ir apskritimo.
Ar perukas nepyksta dėl to, kad mes taip arti jo pilies?
Galbūt, bet jis nusprendžia nebėra čia.
Gerbiamas Frederikas. Galite lengvai išliks svarbia dalimi čia, -
- nors kolonistai atvyko.
Bet... Ludvigas Kahlenas dabar yra karališkasis matininkas.
Jei su juo kovosi, tada rizikuoji viskuo.
Jūs turite susitaikyti su juo.
Tada pasakykite, kad norite susituokti su manimi dabar.
Kas tave sulaiko? Tu sakai, kad aš tampu svarbiu kūriniu.
Taigi sakyk taip.
Sakyk taip.
Ar nemanai, kad aš žinau apie tavo planą, ką?
Tikriausiai jau pasklidote tavo kojos jam.
Paleisk mane. Paleisk mane. Paleisk mane!
Atėjo. Dar kartą trenk.
Dar kartą trenk.
(riaumoja)
- Pone... - Ką tu darai?
kas tai?
Ne ne!
Sustok! Sustok, sustok!
Sustok, Frederikas! (tarnaitė rėkia)
Tu esi išprotėjęs. Tu esi išprotėjęs.
Kahlenas ir jo bulviniai vokiečiai turiu nusileisti, Bondo.
Jis turi eiti.
Tai yra būdas. Ten yra daug maisto.
(ašutai)
- Kas atsitiks? – Manau, kad kažką sapnavau.
(ašutai)
Likite čia.
(ašutai)
Ramiai, ramiai... ramiai.
Eik į vidų ir užrakink duris.
Ir...
(vilko kaukimas ir riksmas)
(šaukia ir rėkia)
- Švarus pjūvis. Tai buvo ne vilkai. - Jie tikriausiai užuodė kraują.
Kas vyksta? Pusė iš mūsų gyvūnai mirę. Kas už?
Petras?
Petras!
- Petras. - Būti!
Būti!
Koks tai arklys?
Jūs sumušėte žuvo du nekalti civiliai.
Tikiuosi, kad turite svarių įrodymų už tokį beprotišką reikalavimą.
– Bet aš esu tik nacionalinė teisėja. – Juos saugojo karalius.
Manau, kad turėjote lankytojų kai kurie greitkelio plėšikai.
Jie nusiaubė teritoriją.
Kai jie paragaus kraujo, tada jie vėl ateina ir vėl ateina.
- Ir jie vėl ateina. - Laikykitės atokiau nuo viržių.
Ar tai suprantama?
Chaosas, Liudvigas. Galite kurti planus, kaip beprotiškai nori.
Gyvenimas yra chaosas. Kodėl taip taip sunku tau priimti?
Ar galiu išgerti stiklinę vandens?
Jūs galite tai padaryti. Šulinys yra ten pat.
- Ką? - Ann Barbara.
Mes norime pabūti vieni.
Žinoma.
– Maniau, kad ji namų tvarkytoja. - Taip pat ji.
Jie neturėjo ateiti.
žinau, kurie nužudė kolonistus.
Atėjo majoras Preisleris ir jo draugas Rømeris su keturiais vyrais grandinėmis.
Jie tikriausiai juos paėmė iš kalėjimo.
- Ar jie vis dar dvare? – Ne.
Jie čia nesibaigia. Ar dar kur nors jie galėtų būti?
Kur jie gali pasislėpti?
Frederiko medžioklės namelis.
- Ką tu ketini daryti? -Geriausia grįžti. Dabar.
Nagi.
Iki pasimatymo.
Aš žinau, kas nužudė Petrą ir Vera. Ir aš žinau, kur jie yra.
Niekada nebūtume atėję, jei būtume žinoję Jie kariavo su žemės savininku.
- Turėjai tai pasakyti. - Tai karaliaus žemė.
Mes turime įstatymą mūsų pusėje.
Užpuolikai grįžta. Ar tu supranti? Turime juos sustabdyti.
Ar kas nors iš jūsų buvo armijoje?
Nė vienas iš mūsų nepajudina piršto, prieš išsiųsdama velnio mergaitę.
- Ji neturi nieko bendra su tuo. - Mes nenorime to klausytis, Kahlen!
Sakėme, kad ji atnešė nelaimę. Dabar du mūsų žmonės mirė!
Išsiųsk ją arba išeisime.
Ir tada tu gali viską pamiršti apie tavo koloniją.
ka tu sakai?
Mes negalime jos tiesiog išsiųsti. Ji yra mūsų vaikas!
- Tada leisk jiems keliauti. - Dabar laikykis.
Neturiu pasirinkimo.
Taip, turi.
Bet visa tai turi susidėti Didelis Ludvigo Kahleno planas.
Tu tik nori savo kilnaus titulo, kad galėtumėte bendrauti su maloniais žmonėmis.
Ką tu nori, kad aš daryčiau?
Neturiu pasirinkimo.
Tai vienuolynas Odensėje, kur priima benamius vaikus.
Ji gauna maisto ir vietą miegoti. Bet ji dirbs pragyvenimui.
Būsi ten laimingas, kur tu eini.
Yra daug kitų vaikų.
Taigi...
Ir...
Jūs turėsite gerą gyvenimą.
Jūs išmokote skaityti. Jūs žinote viską apie kaip prižiūrėti gyvūnus.
Dabar tu turi būti stiprus.
Taigi... Važiuokite.
Bette toli! Bette toli!
Kiek laiko ketiname pasilikti šioje skylėje?
Kol bus atliktas darbas.
12 metų įkalinimo įstaigoje, o jis tai vadina skyle?
Įeinu ir ilsiuosi. Mes važiuojame per valandą. Paruoškite ginklus.
(arklio kakstymas ir arklio kanopų garsas)
Kas, po velnių, vyksta?
Vokiečiai mus užpuolė. Aš vienintelis pabėgau.
Tie prakeikti bulvių augintojai!
Viskas buvo padaryta su karinis tikslumas. Vadovauja Kahlen.
O tu stovi čia ir geri! Jūs turėtumėte būk ir kovok, bailys!
Duok man naujų vyrų, tada aš jį sutvarkysiu.
- Padaryk tai! ko tu lauki? - Ar matėte, kas nužudė Rømerį?
Kahlenas.
Jis nužudė buvusį pareigūną šaltakraujiškai, ir mes turime liudininką.
Ką papasakojo vokiečiai atsitiko. Ir kur tu buvai vakar.
Ar rinkote pinigus bažnyčiai?
Jie taip pat sakė, kad išsiuntėte Anmajų Mus.
- Kur yra Ana Barbara? - Yra laiškas.
Jei galite įrodyti, kad Kahlenas nužudė pareigūną...
Mes galime. Majoras Preisleris tai matė savo akimis.
- Mes norėtume tau padėti, Šinkel. - De Šinkelis.
Joks žemės savininkas nenori, kad Kahlenas kuria savo koloniją.
Tačiau yra vienas dalykas tai mus visus šiek tiek nustebina.
Tai pajamų paskirstymas, kaip tu siūlai.
Tai mano žemė. Tai tik sąžininga kad gaunu daugumą.
Tai ne tavo žemė, Šinkel.
- Tu tai žinai. - De Šinkelis.
Ir jei bus taip, kaip turėtų, gali Jūs gaunate dešimtadalį, kaip ir mes visi.
Tu sėdi ir įžeidinėji mane savo namuose.
Galite apie tai pamiršti. Pamiršk!
pone. de Schinkelis priima jūsų sąlygos.
Jam tiesiog reikia miegoti. Bet mes turime susitarimą.
Po velnių!
Jis nužudė pareigūną.
Jam pavyksta suvienyti Centrinę Jutlandiją galingiausi žemės savininkai.
Vyrai, kurie paprastai nekenčia vienas kito kaip maras, bendrame fronte!
Prieš mus! Aš nepriimu rudens jam. Aš velniškai ne.
Sutarėme, kad Kahlenas neturėjo užduoties formato.
Galbūt turėtume ištirti kas atsitiko.
Jo Didenybė buvo sužavėta, kiek toli buvo atėjęs Kahlenas.
Jo Didenybė nieko nežino apie kas yra kahlen tu idiotas.
Galų gale, jis yra kietas visą parą.
Jam nerūpi kas yra ant viržių, kol yra kas nors.
Jei sakysime taip žemės savininkams pasiūlymą, nuteisiame Kahleną mirties bausme.
Be teismo, neišgirdęs savo istorijos pusės.
Jūs vis dar to neturite.
Kai karalius klausia, tada niekas nepasikeite.
Kolonija vis dar kuriama. Viskas vyksta pagal planą.
Negalime nuteisti žmogaus mirties bausme, kurios niekada neegzistavo.
(musė plazda)
(šautas)
(arklys kaksto ir šaukia)
Jūs gyvenate nelegaliai Frederiko de Šinkelio žemėje!
Turite nedelsiant palikti teritoriją ir užsiregistruokite „Hald Gods“.
- Iki šio vakaro turite susipakuoti daiktus. - Preisleris!
Dink iš čia! Kolonija yra karaliaus globoje.
Jau ne. Žemė dabar priklauso P. de Schinkelis ir jo partneriai.
Aktas pasirašomas ir užantspauduojamas Karaliaus interesų rūmai.
Dievo vardu, užteks!
- Turiu paprašyti tavęs dingti. - Pasitrauk iš kelio, Eklundai. Eik namo.
Jūs neturite nė vieno čia galios, Preisleri.
Jus samdo privatus žemės savininkas.
Ką atsakys valdžia kad tu esi žudikas?
Antanai, nedaryk.
Kad važiavote su būriu nusikaltėlių ir nužudė nekaltus žmones.
Užsičiaupk, Antonai. Eik namo.
Palūkanų rūmai gali taip negalvoti ant krūvos vokiečių valstiečių, -
- Bet aš esu Dievo žmogus. Ir garantuoju…
Sustok!
De Schinkelis perėmė valdžią Karališkieji namai. Padarykite vietą.
Jie suėmė Ludvigą Kahleną. De Schinkelis perėmė Kongenshus.
Užsičiaupk! Išleisk mane!
Neik pas jį, panele. Nuo to jam bus tik blogiau.
Beprotiška, kad tai čia, mes baigėme, Liudvigai.
Tai visiškai nereikalinga.
Sakyk, tai mano žemė kad tai visada buvo mano žemė, -
- Tada aš leisiu tau gyventi.
pažadu.
Tai karaliaus žemė.
(Kahlen skundžiasi)
Pasakykite jiems, kad jie gali pradėti užvirti vandenį.
– Vidurinė mokykla. – Ar vėl buvai čia įdarbintas?
Viešpats paprašė stiklinės likerį išpilti. Ar padarysi tai?
Ką tu čia veiki?
(Kahlenas rėkia)
Leiskite šiek tiek atvėsti.
Pone, ponia Edel linki kad pamatyčiau tave savo kambaryje.
Dabar ji nori mane pamatyti ant mano kameros.
Ne, ačiū. aš būsiu čia.
Panelė nori derėtis sužadėtuvių sąlygos.
Tu tekėsi už manęs, o aš gailiuosi Kahleno gyvenimas. Ar taip yra?
Ir.
Tai vienintelė mano sąlyga.
Tu tokia apgaulinga žąsis, ir negalima pasitikėti vienu žodžiu, -
- Bet jei parodysi man dabar, kad tu turi omenyje tai, ką sakai, -
- Tada pažadu, kad išleisiu jį, ir tada teismas turi nuspręsti jo likimą.
Ar tai tau rodo?
Dabar palaikykite. Jūs žinote, ką aš turiu galvoje.
Tik ten ant grindų?
O gal paimkime lovą?
Mes galime padaryti ką tik norite. Mes taip pat galime padaryti abu.
O...
Manau, ką tik gavau viena taurė vyno per daug.
(Frederikas kosėja)
Tel...
Ann Barbara...
Tu neturėtum čia būti.
Išeina su tavimi! Sargybinis!
Už tai būsi pakartas, pasėk!
Ne, ne...
Jis skirtas Johanesui.
(pasigirdo beldimas į duris)
(verkti)
(skamba varpai ir šaukia)
- Viešpats mirė. - Ann Barbara jį nužudė.
Atsiprašome, užtruko šiek tiek laiko.
Turėjau paaiškinti interesų rūmams, kaip viskas susidėliojo.
Vokiečiai išėjo, Liudvigai.
Panelė Edel grįžo namo savo šeimai Norvegijoje.
Galite pasilikti Karališkuosius rūmus. Bet dievai turi žinoti, -
- jei jie kada nors atsiųs pasiūlymus naujiems kolonistams.
Ann Barbara?
Daugiau jos nematome.
Ji visą gyvenimą sėdi Olborge.
Jokių apsilankymų. Nėra šansų išeiti.
Ar pakeitėte vandenį? Tada eik ir pakeisk vandenį!
man reikia stiprus darbininkas namuose.
Tas, kuris gerai elgiasi su gyvūnais, o kuris turi išmoko rašyti skaičius matininko knygoje.
Tu nežinai, kur galiu rasti tokį?
Aš neturėjau tavęs išsiųsti.
pažadu, kad daugiau niekada tavęs nenuvilsiu.
pažadu, kad visada tavimi pasirūpinsiu.
- Kada ji grįš? - Ji negrįš.
Ji laiminga ten, kur yra dabar.
Manau, kad ji gyvena paplūdimyje mažame namelyje prie jūros, -
– apie kurią ji visada kalbėjo.
Jei Dievo būtybės yra danguje, o vokiečiai pasitraukė, -
- Tada liko tik tu ir aš, bette toli.
Bet galime tai padaryti ir patys, dviese. Ar ne?
41...18.
16...
Nemanau, kad bus lietus. Ožkas galime išleisti.
(pasigirdo beldimas į duris)
Sveiki. Ar reikia taisyti langai ar ką nors pakeisti?
Ne. Mums nieko nereikia.
O kaip su peiliais, kuriuos reikia pagaląsti?
Mums reikia penkių naujų langų, ir tada mes turime dėžę peilių, -
- tvartas turi būti uždarytas žiemai, o tada šuliniui reikia naujų akmenų.
- Ji daug krapų, a? - Sustok.
- O tu esi qvant bingsas. - Ar tu tater?
Anmai Go.
Taip, toliau... taip.
Taip, judinkite pirštus. Taip.
Ludvig von Kahlen, mes jus perduodame šiuo oficialiu dekretu, –
- kad jūs kaip susitarė su Palūkanų rūmais gauna barono leitenanto vardą -
- su žemės naudojimo teisėmis ir 20 metų atleidimas nuo mokesčių.
Jūsų apanažas įsigalios, kai kolonija bus baigta.
- Taip, tai yra 2000 Riksdaler per metus. - Kolonijos?
Taip. Siunčiame pasiūlymus po 400 kolonistų šį pavasarį.
Jiems užteks prižiūrėti.
Galime pasveikinti, iš Kahlen?
Tai didžiulis pasiekimas.
(durys atsidaro)
Tada aš pagaliau juos išsiunčiau. Aš niekada nemačiau dviejų suaugusių vyrų -
- būk toks įsijautęs bulvių augalo. Snaps!
- Kaip hemorojus? – Daugiau apie juos nekalbu.
Žmonės vis tiek nesupranta skausmas, kurį išgyvenu.
Gavote dar vieną atmetimą kad Ann Barbaros bausmė būtų sutrumpinta.
Deja, turiu ir daugiau blogų naujienų.
Kalinės moterys iš Olborgo privalo perkeltas į Slaveriet Kopenhagoje.
Ann Barbara taip pat.
Tu žinai taip pat gerai, kaip aš ką reiškia vergija.
Tie vargšai ilgai negyvena.
Atsiprašau, kad turiu perduokit tau.
Ar galėtum atnešti butelį kelionei namo?
Retai viskas vyksta mūsų keliu įsivaizdavo juos, Liudvigai.
(švilpukas)
Ačiū tau už viską, brangus tėve.
(arklio kakstymas ir arklio kanopų garsas)
Danų tekstai: Louise Munk Alminde Skandinavijos teksto tarnyba